ÍZELÍTŐ

Az egyik szikla mögül kilépve meglepő látvány tárult a szemem elé. A rét nem volt üres.

Egy fiatal párocska randevúzott az egyik oldalán, egy hatalmas tölgyfa árnyat adó lombjai

alatt. Kiterített pokrócon hevertek, hiányos öltözékben és teljesen összegabalyodva.

Beletelt vagy két másodpercbe, mire felfogtam, hogy éppen vadul szexelnek. Akkor gyorsan visszaléptem a nagy szikla takarásába, mielőtt észrevettek volna és a kezemmel

intettem neked; maradj mögöttem.

- Állj! - súgtam halkan, megfogva felkarodat, nehogy továbbmenj véletlenül. - Nem vagyunk egyedül!

- Ezt hogy érted? - kérdezted a kel eténél hangosabban, mire gyorsan rád pisszegtem,

hogy csendre intselek.

- Csitt! Még meghallják!

- Mi van?

- Less ki, arrafelé! Óvatosan! - mutattam a kérdéses irányba vigyorogva.

Te kinéztél, kíváncsian bámultál egy darabig, majd elkerekedő szájjal, meglepett

nyögést hallatva visszapillantottál rám.

- Hé! Ezek kefélnek?!

- Aha! És nem kéne megzavarnunk őket!

Rögtön visszahúzódtál a kőhalom takarásába és fülig érő mosol yal meredtél rám,

kifújva magad a hosszú gyaloglás után.

- Hát ez jó...! Most mit csináljunk?

- Megkerülhetnénk a tisztást. - nyújtóztattam a nyakamat balra, aztán jobbra. - De úgy

látom, elég járhatatlan a terep. Arra túl sűrű a bozótos, amarra meg sziklafal van.

- Akkor forduljunk vissza? Semmi kedvem megint megmászni ezt a hegyet! - mondtad

fanyalogva.

- Az túl nagy kerülő lenne. Nem érnénk vissza sötétedésig és nem hoztunk magunkkal

zseblámpát. Tudod, hogy éjszaka nagyon sötét van az erdőben!

- Tudom. Semmi kedvem eltévedni!

Óvatosan újra kilestem a szikla mögül, felmérve az előttünk húzódó rétet és az alig

nyolc-tíz méterre hempergőző párocskát, akik már igencsak jól érezték magukat, mivel

kéjes nyögések és huncut sikolyok szűrődtek ide felőlük. Úgy láttam, a pasi hanyatt fekszik a takarón, a nő meg épp rajta lovagol. Izmos, kerek feneke és pucér háta szinte

világított az erdő zöldjében. Filmbe il ő jelenet volt. Kár, hogy nem hoztam magammal a

kamerámat.

- Akkor csak egyet tehetünk. - dünnyögtem, sokatmondó pil antást vetve rád, ahogy

karba tett kézzel ácsorogsz mögöttem.

- Éspedig?

- Megvárjuk, amíg befejezik. Aztán szépen elmegyünk mel ettük, mintha csak most

érkeztünk volna és nem láttunk volna semmit az egészből.

Felderült az arcod a remek ötletet hallva.

- Jó...! Szerinted meddig fog tartani?

- Hát, ahogy így elnézem, legalább fél órát gyömöszölik még egymást! - véltem nagy

komolyan, mire halk nevetéssel oldalba böktél és te is kilestél a kő mögül, ellenőrizni a

helyzetet.

- Te élvezed ezt, mi? Hogy másokat kukkolhatsz szex közben!

- Legalább annyira, mint te, édesem! - mosolyogtam rád elbűvölőnek szánt tekintettel. -

Na, hogy tetszik az erdei túránk? Végre látunk valami egzotikusat is!

- Nagyon vicces! Én nem erre gondoltam, amikor eljöttem veled kirándulni! - mondtad

összevont szemöldökkel, s csípőre tett kézzel merőn bámultál rám.

- Én sem! De ez van, cukorfalat! Őzikék, nyuszikák és vaddisznók bámulása helyett be

kel érnünk egy kis malackodással! - vontam vállat, beletörődve a különös helyzetbe.

Kajánul összenevettünk, persze csak egészen halkan, a szánk elé téve kezünket. Aztán

visszább húzódtunk a szikla takarásába, levettük hátizsákjainkat és kinyújtóztattuk fáradt

izmaink. Elővettem a vizes palackot és ittam pár kortyot. Te követted a példámat. Majd

tanácstalanul összenéztünk, azon tűnődve, mit csináljunk itt, amíg arra várunk, hogy a

réten kufircoló párocska befejezze a hancúrozást?

- Még csak le sem tudunk ülni sehová! - néztél körül az éles sziklák közt kanyargó sáros

ösvényen csalódottan. Egyik kődarab szabálytalan teteje sem tűnt alkalmasnak arra, hogy

letelepedjünk rá. Ácsorogni meg elég fárasztó lesz itt - ismertem föl én is azonnal.

- És ha odakiabálnánk nekik, hogy jövünk és fejezzék be? - vetetted föl kisvártatva, mire

megcsóváltam a fejem.

- Gondolod, hogy attól gyorsabban elmennének...?

- Ja...! - vigyorogtál rám, értékelve a humoromat. - Hát, nem hinném...!

- Szerintem nem lenne szép dolog sürgetni őket. Ne fosszuk meg az ifjú párt a nászút

örömeitől!

- Ezt meg honnan veszed? Hogy nászúton vannak? - ráncoltad össze a homlokod

értetlenül.

- Abból a lelkesedésből gondolom, amivel a lány meglovagolja izmos csődörét. -

jelentettem ki, a sziklák közt visszhangot verő zajok alapján. Te persze nem bírtad megállni nevetés nélkül és pajzán kíváncsiságodtól hajtva újfent kilestél amazok felé, hogy

el enőrizd az állításomat.

- Aha! Úgy látom, most váltottak ügetésből vágtába!

- Gyí, te! Táltos pacikám! - súgtam a füledbe, odalépve a hátad mögé. Gyöngéden

átkaroltalak és a jobb vállad fölött én is kilestem a rétre.

- Nem kéne leskelődnünk...! Hé! - nyögtél fel nyugtalanul, mikor simogatni kezdtem a

hasad mindkét tenyeremmel, körkörös mozdulatokkal.

- Miért nem? Nyilvános helyen vannak. A törvény nem tiltja, hogy nézelődjünk. Elvégre

turisták vagyunk. Akár le is fényképezhetnénk vagy videóra vehetnénk őket, hisz amit

művelnek, az jogilag közszereplés. - feleltem pajzán magabiztossággal.

Félénken vissza akartál húzódni a szikla takarásába, ám én nem engedtelek, szorosan

a hátadhoz simulva. Mert azt akartam, hogy maradj és velem együtt lásd, mi történik a

réten.

- Engedj már el...! Hal od...?

- Hallom, de maradj nyugton és inkább figyelj...!

Rövid birkózás után végül föladtad a szabadulási kísérletet és belenyugodtál abba, hogy

itt kell ál nod előttem, kényelmesen leskelődve.

- De ez akkor sem il ő dolog! - mordultál rám idegesen, s éreztem, hogy megremeg a

tested, amikor játékosan a nyakadba csókoltam.

- Ne törődj most ezzel! Csak lazulj el és élvezd a pil anatot! - mondtam megnyugtatóan.

Azzal jobb kezem a mel edre csúszott, körbedédelgetve puha cickóidat az ing vékony

anyaga alatt. Te elakadó lélegzettel tűrted a tapizást és gyorsan megfogtad a kezeimet.

Először azért, hogy megfékezd a cirógatásomat, majd kisvártatva inkább azért, hogy irányítsd az uj aimat.

- Huh! Komolyan azt akarod, hogy végignézzem... ezt? Oohh...!

Jóleső borzongással észleltem, ahogy megkeményedik a mel bimbód az izgatás

hatására. Ahogy nekem is púp nőtt időközben a nadrágom elejére és megböködte izmos

feneked.

- Aha! Velem együtt! - dünnyögtem sejtelmesen. - Vedd úgy, hogy egy erotikus filmet

nézünk. Nagy felbontásban egy óriás monitoron!

- Ja! Három D-ben! - felelted szarkasztikusan, oldalra biccentett fejjel.

- Mi csak ártatlan szemlélői vagyunk mások kéjes bűnbeesésének! - tettem hozzá derűsen, egyre jobban élvezve a helyzetet.

Nem bírtam ugyanis megállni, hogy ne ingereljelek egy kicsit, pusztán a játék kedvéért,

próbálva még izgalmasabbá tenni szokatlan helyzetünket. Épp ezért kitartóan dédelgettem

a kebleidet, miközben másik kezem a hasadról fokozatosan a lábad közé csúszott és a

nadrág vékony anyagán keresztül masszírozni kezdte a szemérmedet. Először

gyöngéden, lassan, majd egyre intenzívebben.

- Hé! Ezt ne...! - nyögtél fel azonnal, s két kézzel odakapva meg akartad fékezni matatásomat. Ám én nem hagytam magam, kitartóan folytatva a puncid dörzsölgetését.

- Mit ne? - kérdeztem halkan, végigpuszilgatva nyakad feszülő ívét.

- Ah! Ne nyúlkálj a lábam közé! Hal od...? - szóltál rám mérgesen, majd inkább kéjesen.

- Mit művelsz...? Ahh...!

- Csak segítek, hogy jól érezd magad! - feleltem magától értetődő természetességgel. -

Így gyorsabban telik majd az idő, meglásd...!

- Ahh...! Te perverz disznó! - kuncogtál torokhangon, s hátrahajtva fejed, rövid habozás

után végül megadtad magad a gyöngéd erőszaknak. Sőt, mindkét kezeddel hátranyúltál

és megragadva derekamat, szorosan odasimultál hozzám, popsidat az ágyékomhoz

dörgölve kéjes riszálással.

- Röf-röf! Vagy mondjam inkább azt, hogy ui-ui? - súgtam a füledbe, megharapdálva

cimpádat.

- Inkább ne mondj semmit! Csak csináld...! Hahhh...! Oohh...!